Obožavam kad nosiš plavo. Hoću reći, volim te u bilo čemu.
Ali nosila si plavo kad sam te prvi put video,
stoga svaki put kad te vidim u plavom,
to me podseti kako sam se osećao tog trenutka.
Kako nisam znao da sam živ dok te nisam video.
Otključala si nešto u meni tog dana,
nešto što nisam nisam ni znao da je tamo.
Tada, znao sam da ništa u mom životu
neće više biti isto.
U tom trenutku, zauvek sam promenjen. Ti si to uradila.
POREMEĆENA
Preveo: Bambula
Moj posao je da pristupam i tumačim podatke da daju analitički rezultate.
Uradila sam taj posao.
Iskaljivanje vaše frustracije na meni neće promeniti rezultate.
Imate pravo da prebacite svoje poslovanje u drugu banku.
Drugi analitičar može tumačiti podatke prema vašem ukusu.
Ali to bi bilo loše. Prijatno jutro.
Šta je? -Ništa.
Džil, šta je? -Ništa.
Samo se nadam da on više voli sirće nego med.
Ona.
Pa, onda...
Ćao. -Ćao. Sedi.
Hvala. -Nema na čemu.
Dakle... Taj izveštaj.
Taj izveštaj je savršen.
Dobra si kao što sam se i nadao. -Hvala.
Dobro ćeš se snaći ovde. -Pokušaću. -Dobro.
Dobro, dobro.
Poslednje nedelje u septembru je ABA konferencija.
Dve noći u "Hajat ridžensiju" u Nju Orleansu.
I trebalo bi da idemo.
Ti bi trebalo da ideš.
Treba mi još malo iskustva. -Mogao bih ti pomoći oko toga.
Treba da se vratim na posao. -Dobro.
Dobro, dobro, dobro.
Od mojih novih prijatelja, rekla bih da mi je Džil verovatno najbliža.
Izlazimo u grad posle posla skoro svako veče.
Kakav je tvoj šef? -Sjajan je. Hoću reći...
Ima veoma visoke standarde i veoma je zahtevan,
ali kad kaže da si nešto dobro uradila, znaš da je tako,
što je veoma prijatno, pogotovo što ovde vlada takmičarski duh.
Pretpostavljam da to objašnjava zašto toliko žuriš da pojedeš svoj ručak.
Barem je zelene boje. Ali moram da idem.
Htela sam da znaš da je sve super. Ne mogu biti srećnija.
Da. Sad kad si 700 km daleko od mene
i svih ostalih koje znaš. -Nemoj to da radiš.
To je bila fantastična prilika. Nisam mogla odbiti.
Uostalom, znaš koliko sam impulsivna. Moram da idem. U redu?
Volim te. Ćao!
Vidi ti to. Mogu li da popričam s tobom?
SVIĐA MI SE
Da, to sam ja.
Dole i...
Sojer Valentini.
Kakvo ime. Sojer Valentini.
To je seksi ime. -Hvala.
Dobila sam ime po dedi po majci. Umro je od karcinoma oka.
Sranje. Žao mi je. Nisam...
Tvoj izraz lica.
Je li to bila šala? -Ako se ne možemo smejati karcinomu, ko smo mi?
To je morbidno. -Živeo Satana.
Obećaj mi nešto, Džesi. -Zovem se Mark.
Da. Večeras će se odigrati onako kako želiš da se odigra. Zasigurno.
Ali nakon toga, ne zovi me, ne kontaktiraj me.
Kao da se nikad nismo sreli.
Odgovara li ti to?
Da. Džesiju to veoma odgovara.
Dakle, ovo je moj stan.
Da. I, ovo je moja soba.
Jebote! -Šta koji kurac? -Bože.
Mislio sam da si rekla da to želiš. Ti si to inicirala. -Jebem ti.
Ne.
grupe za podršku za žrtve uhođenja
Bihevioralni centar "Hajlend Krik"
Život ti izmiče iz ruku, znaš?
Menjanje broja telefona i mejl adrese postaje normalno.
Menjanje vremena za ručak svakog dana postaje normalno.
Preispitivanje svake stvari koje kažeš
u slučaju da može biti pogrešno protumačeno? Normalno.
Vađenje naloga za zabranu prilaska. Normalno.
Selidba u drugi grad. Normalno.
Ali i dalje viđaš svog progonitelja svuda?
Racionalno govoreći, znam da ovo moja neuroza
u koliziji s mojom maštom manifestuje moje najgore strahove.
Znam to.
Ali ja nisam racionalna.
Sama sam u nepoznatom gradu,
i nikad se ne osećam bezbedno.
Ni na minut.
Šta da radim? Kuda da idem?
Ili možda da se predam i prihvatim da je ovo moj život.
To i nije neki život.
Ne. Nije život koji želim nastaviti da živim.
Da li često imaš takve misli, Sojer?
Misli poput... -Da ne želiš nastaviti da živiš.
Kao samoubistvo? -Da. Da li ikad pomišljaš da oduzmeš sebi život?
Jesam pomišljala, u prošlosti.
I jesi li razmišljala kako bi to uradila?
Znate li za terapeutski indeks?
To je odnos koji meri koncentraciju u krvi
leka ako je toksičan ili kad je efikasan.
Veći terapeutski indeks, bezbedniji lek.
Manji, opasniji.
Tako vidim svoje poslednje sate.
Testirajući lekove.
To je veoma detaljno. -Da, tata je stalno govorio,
zašto bi nekome poverio važan posao, ako ne može uraditi nevažan?
Treba da popuniš još formulara.
To je rutina. -To je sve? Izlečena sam? -Možemo razgovarati o lečenju
kad završiš s papirologijom.
Htela bih zakazati još jednu sesiju s vama.
Umete da slušate. Očito sam prva osoba koja vam to kaže.
Treba li da pročitam svaki zarez i tačku i zarez?
To zavisi od tebe. Kao što sam rekla, standardno.
Obelodanjivanja privatnih podataka, odgovornost, takve stvari.
Završila sam domaći zadatak. Ako savetnica ima pola sata za mene
sledeće nedelje... -Molim vas sedite, gđice Valentini.
Neko će doći uskoro da porazgovarate o sledećim koracima.
Ne, upravo smo razgovarale o sledećem koraku, stoga... -Potrajaće samo minut.
Dobro.
Sojer Valentini? -Da. -Ja sam Denis. Za mnom.
Nemam mnogo vremena. Treba da se vratim na posao, stoga...
Šta radim ovde? -Treba da vam pregledam tašnu. -Zašto?
Ne brinite. Niste diskriminisani.
Svima pregledavam tašne. Takva je procedura.
Izvini. To su moje stvari. -Dobar dan. Ja sam sestra Bols.
Možete li se skinuti u donje rublje?
Molim vas. Skinite se u donje rublje
I skinite sav nakit. Razumete li?
Ako vam treba pomoć pri svlačenju...
Šta? -Da potražim karakteristične odlike.
Ožiljke, belege, mladeže.
To je radi vaše zaštite, drugih pacijenata, i bolnice.
Ne znam šta se dešava ovde. Ja...
Sestrinska procena uključuje pregled od glave do pete.
Takva je politika bolnice. Nema ničeg invazivnog.
Moram da idem. Zakasniću na posao, stoga...
Vrata su zaključana. -Zbog vaše privatnosti.
Skinite se u donje rublje
i skinite sav nakit.
Ništa mi nije.
Samo mi je bilo potrebno da popričam s nekim, a savetnica je rekla da ja...
Da li vam je ona rekla ovo da radite?
Gđice Valentini, odbijate da sarađujete?
Šta će se desiti ako odbijem? -Bilo bi bolje za svakoga, ali pogotovo za vas,
da uradite to što vam kažem.
Okrenite se.
Podignite ruke.
To je sve. Obucite ovo.
Mogu li da idem sad? Uradila sam sve što si tražila. -Uznemireni ste.
Popijte ovo. -Onda mogu da idem? -Osećate se bolje.
Za mnom.
Došlo je do neke greške. -Zovete se Sojer Valentini.
Znate to već.
Potpisujući ovo, pristali ste da dobrovoljno ostanete 24 časa.
Ne. Savetnica je rekla da su ti formulari rutina. -Potpisali ste.
Slušaj, ti samo radiš svoj posao.
I bila si obzirna prema mojim osećanjima i dobrobiti.
I u pravu si. Potpisala sam te papire.
Ovde sam svojevoljno. To je za moje dobro.
Mogu li da pitam, da li bih mogla obaviti telefonski poziv,
da obavestim porodicu da sam dobro, da znaju gde sam?
Možete obaviti telefonski poziv. To je dozvoljeno. -Baš si fina.
Hoćete reći da želite da zovete sad? -Da. To želim reći.
Bože. Kao da mi čitaš misli.
Da, ćao. Zovem se Sojer Valentini.
Ja sam u Hajlend Kriku bihevioralnoj bolnici.
Drže me ovde protiv moje volje. Molim vas pošaljite pomoć. Hvala.
Otići ću odavde za 20 minuta.
Znate li koliko takvih poziva policija dobija svake nedelje?
Ti pozivi su od ludaka. -Vratimo se na odeljenje.
Ne, neću nikud da idem dok policija ne dođe.
Možeš li da prekineš da hvataš beleške? Imam prava.
Ne terajte me da opet kažem.
Alison. Kako ti je beba?
Alison. Beba.
Jebem ti!
Šta je? Misliš da si previše dobra da razgovaraš sa mnom, Alison?
Ne zovem se Alison, ali, da, previše sam dobra da razgovaramo.
Kučko! Slušaj, kad zaspiš, ošišaću te.
Svu kosu. -Stvarno?
Čime? Puštaju li te blizu oštrih predmeta? Čisto sumnjam.
Bože. Nasmrt si me uplašila, ludačo.
Misliću na tebe kad se budem vratila u svoj krevet,
u svoju kuću, spremajući se da idem na posao.
To što je zoveš ludačom ne pomaže. Moramo da podržavamo jedni druge.
Podržavaj me tako što nećeš razgovarati sa mnom a ni gledati me.
Ne bi trebalo da sam ovde. -Da, dakle...
Greškom si dospela ovde, pretpostavljam. -Da. Tako je.
A policija stiže da me izvuče napolje.
Policija stiže da te izvuče odavde? Stvarno?
To su rekli? -Da. -Tim rečima, konkretno, tebi?
Lažljivice. Lažljivice.
Čoveče. -Dobro veče, Dolores.
Ćao, Stiv. Kako si? Stivov partner? -Još jedna noć, još jednom 10-75.
Da, s drugog sprata je zvano. Imam njen obrazac o prijemu ovde.
Imaš li kafu, Dolores? -U čajnoj kuhinji, Stiv. Posluži se.
Stivov partner ne sme da je dobije.
Koja je tvoja omiljena kafa, Dolores? -Ekspreso.
Ekspreso? -Ekspreso. -Eks-preso. -Eks-preso.
Zašto ne nabaviš jednu od onih novih mašina za nespreso? Sviđa mi se to.
Volim crnu kafu, s malo šlaga. Voliš li šlag?
Ne. Samo volim šećer. Mnogo šećera. -Mnogo šećera? -Ja treba
da koristim zaslađivač. Obožavam kafu. Znaš šta? Tvoja kafa? Užasna.
Ali još si ljut jer ti je ne dam. -Mogao bih je uzeti da želim.
Oboje znamo to. -Laku noć, Stiv. Za Stivovog partnera, ne.
Probudi se. Probudi se!
Kao ti. To je bilo poput plaćenog pripravnika.
Pustiš je da radi sav posao oko tvoje kuće, da ti pravi društvo.
Da, zašto da ne? -Stvarno? -Radio sam to. Usvajao sam ih.
Ja sam kao Drejk. Da. -Šta Drejk radi?
Usvaja striptizete. -Usvaja ih?
Stavi ih u male domove, u njihovim zajednicama.
Mora da je dobar osećaj opet biti u svom krevetu, u svojoj kući,
spremajući se da se vratiš na posao.
Ćao. Ja sam Džejkob.
Skloni se.
Pustite me napolje!
Došlo je do nekakve greške. Slušajte...
Ne bi trebalo da sam ovde.
Zaključana sam ovde s ludim silovateljima! Jebem ti.
Policija stiže, a ja moram izaći odavde smesta!
Jebena kučko! -Ne. Ja...
Denise! -Da? -Šta je to bilo?
Ne uzvraćamo im. Uradi li to opet, ide dole.
Ne, ne želim...
Alison se upišala u krevet, narode.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Ćao, Sojer. Samo kafu? Ništa nećeš da jedeš?
Dobro sumiranje. -Kako si provela noć? Uklapaš li se?
Neću nigde da se uklapam. Idem kući danas.
Dr Hotorn me je zamolio da te odvedem kod njega
da porazgovarate o tome. -Konačno.
Pravi doktor.
Sve su to dobri argumenti.
Stvarno, dobri argumenti. Apsolutno.
Reci Dajen da se slažemo i da se neće ponoviti.
Stvarno. To je dobra stvar. Nastavićemo. Dobro.
Ćao. Izvini.
Dr Hotorn. Možete videti da mi nije mesto ovde.
Znate da je došlo do nekakve greške. Ne mogu provesti još jedan dan ovde.
Ne mogu provesti još jednu minutu. Imam posao. Imam život.
Da. Želimo da opet uživaš u tom životu.
Zaista. To je naš cilj.
Dobro. Šta mogu uraditi tako da imate jednog pacijenta manje?
Ovde piše da si ocenjena
kao opasna po sebe i druge. To znači još opservacije.
Doktore, pogledajte me.
Pogledajte me.
Doktore, imam divan sistem podrške oko sebe.
Imam porodicu, prijatelje, kolege. Imam komšije.
Najbolje za mene je da budem okružena ljudima koje volim.
Jesam li nagovestila savetnici da se ponekad osećam depresivno?
Naravno, tako je. Ali svi se tako osećaju.
Gradim novi život za sebe, doktore. Upoznajem nove ljude.
Trčim. Usvojiću psa iz azila.
To će mi pomoći. A ne zaključana ovde.
Dajte moj krevet nekome kome je potreban.
Doktore. -Da. Ali,
ovde piše da si napala člana osoblja.
Izgledao je kao neko koga sam znala. -Da, ali ovde piše da si ga ti napala.
Ja... Ne. Bila sam pod velikim stresom. Policija je trebalo da dođe.
A ovde piše da si napala muškog pacijenta, Džejkoba. -Ne. On...
Imala sam tešku noć. Ali pogledajte me sad.
Da. Zbog više nasilnih epizoda,
ostaćeš još sedam dana. -Šta? Sedam dana?
Moram da se javim. Nastavićemo.
Da, zdravo, Dajen. Kako si?
Dobro, Hejli. Ja ću preuzeti odavde.
Prvo što radimo na ovim sastancima je da prođemo pravilnik Hajlend Krika.
Telefon se može maksimalno koristiti 10 minuta.
Zabranjeno je krijumčarenje hrane i pića na odeljenje.
Zabranjeno je dodirivanje drugih pacijenata.
Masturbiranje u njihovoj kosi je dopušteno.
Ta reč? To ti je privuklo pažnju. Dobro.
Koristimo ove sastanke da predstavimo naše dnevne ciljeve.
Moj današnji cilj je da budem prijatna i od pomoći svakome.
Šta kažeš?
Dobro. Izvinite, narode, na trenutak.
Možda treba da obavim konsultacije jedan na jedan.
A ti? Koji su tvoji dnevni ciljevi?
Da nađem nekoga ko veruje da ne pripadam ovde.
Nisi drugačija od bilo kog drugog ovde.
Dala si im izgovor. -O čemu ti to? -Ne sad. Kasnije. U redu?
Dobro.
Spomenuli su samoubistvo. Ti si zagrizla. Samo im to treba.
Oni imaju krevete. Ti imaš osiguranje.
Ali ja sam dobro. Samo mi je bilo potrebno da razgovaram s nekim.
Da, zato Hajlend Krik i ostale klinike
za duševno zdravlje
postoje pod kišobranom "ADS Helt enterprajzisa".
Ti govoriš, oni nađu način da te zadrže i prime.
A ti ostaješ pod ključem dok "Etna", "Blu kros", "Medikejd"
ili ko god da te osigurava plaća.
Čim ponestane novca, izlečen si. -Ali to je... -Posao.
Posao. Hajlend Krik je kao i bilo koja druga kompanija u Americi.
Imaju mesečni cilj.
Treba da prime što više pacijenata da popune krevete da dobiju taj novac.
Znaš, zakon proseka
sugeriše da procenat pacijenata primljenih u Hajlend Krik
odgovara broju onih kojima stvarno treba psihijatrijska nega.
Takođe sugeriše da je veći procenat... -Poput mene.
Zatvaraju zdrave ljude zbog profita. -Da.
Ovde sam 7 dana jer je moja osiguravajuća kompanija to odobrila.
Nije toliko loše.
Neljudski je, ali u poređenju gde si mogla završiti?
U "Tambling Pajnsu" strimuju borbe u kavezima između zavisnika od meta.
Ova bolnica ima Hejli,
plus neke manje kvalifikovane i motivisane zaposlene. Neuporedivo je.
A ako se povežeš s pravim ljudima,
ne moraš da brineš za travu, alkohol, porniće,
ili šta god da koristiš da ti život izgleda manje prazan.
Ja, lično, borim se da pobedim zavisnost od opioida,
zato drži to sranje dalje od mene. Poslednje reči: Odsluži svoje.
Izbegavaj probleme. -Bože, govoriš mi kao da smo u zatvoru.
Nema na čemu. Ne pravi scene.
Ne stvaraj neprijatelje. Nađi grupu, nauči kako da živiš s rutinom.
Biće gotovo za tili čas. Ako imaš pitanja, nađi me.
Ne. Nema šanse.
Ne smeš mi se približavati.
Ovo neće ići. Bostonska policija ima zapis o nalogu za zabranu prilaska.
Nadam se da je vredelo što si me pratio čak dovde jer ćeš ići u zatvor.
Skloni se, Alison. -Ne...
Džordž Šo? Tako se predstavljaš?
Ovaj čovek se zove Dejvid Strajn.
I prati me, zove me, šalje mi poruke,
pojavljuje se na mom poslu i provaljuje mi u kuću.
Uzmi svoje lekove i skloni se.
Ne. Neću nikud da idem dok ga policija ne odvede u zatvor.
Džordže, jesi li uradio ili rekao nešto da isprovociraš pacijenta?
Prestani da ga zoveš tako. Zove se Dejvid.
Pratio me je čak ovde iz Bostona. -Nikad nisam bio u Bostonu,
mada sam fan Soksa. -Ti si jebeni lažov! Hoću svoj telefon.
Sačuvala sam sve poruke koje si mi poslao, sve veoma bolesne poruke.
Sećaš li se, Dejvide?
Sve one gde si pisao da ćeš se ubiti ako ne budeš mogao da me imaš.
Ti si luda. -Možda treba da se vratim na drugo odeljenje.
Ovde nisam od koristi. -Niko ti ne veruje, Strajn.
Zovem se Džordž. -Ne, kapiram.
Nije teško zaposliti se ovde. Ne trebaju ti kvalifikacije a ni obuka.
Hoću telefonski poziv! Zvaću policiju, i tražiću da ga uhapse.
Tvoje pravo na telefon je ukinuto. -Ne! Neću da...
Ne želim da budem ovde s tobom! Mrzim te! Mrzim te!
Ne, govorim istinu, kunem se. Sklanjajte ruke s mene!
On laže. Laže! Isuse! Povređuješ mi ruku!
Odjebite! Ne! -Hajde na tu stranu.
Jebite se.
Kao da si ostala gluva na sve što sam rekao.
Nastaviš li ovako, provešćeš ostatak života u podrumu.
Rekao si da mi želiš pomoći, pa pomozi mi da se izvučem iz ovoga. -Laku noć.
Da. Ova priča biće najveća u istoriji.
Da, imam dokaz. Imam sve što mi treba.
Konačno ću je zatvoriti. Da, čoveče. Da.
Zvaću te.
Šta znam. Ona je malo nezgodna.
Ponekad mi odgovara, ponekad ne. -Da. -Znaš.
Šta je? -Vrati to, lopove. Ukrala si mi poslednju
paklicu cigareta.-Nisam! -Gde si ih stavila?
Sakrila si ih u vaginu? -Bila sam vezana, idiote! -Jebote!
Bravo, Vajolet.
Sojer, na osnovu onoga što piše ovde,
jedan incident te deli od slanja u podrum.
Bila sam seksualno napadnuta. Gde je bes?
Gde mi je advokat? Kome da prijavim ovo? I šta je u podrumu?
Šta je u podrumu? -Samica.
Bože. Pošaljite me tamo smesta.
Moj progonitelj... Pročitali ste beleške savetnice.
Znate o kome pričam. On je ovde.
Zaposlio se u bolnici.
Razgovarao sam s drugim spratom o Džordžu. -Ne, on se ne zove Džordž.
Odradili smo detaljnu proveru.
Da, detaljno ste proverili Džordža.
Kažem vam, on se ne zove Džordž. Zove se Dejvid Strajn.
Pokušavam da kažem... Ni ne slušate me. Pokušavam vam reći da čovek...
Dodaću dozu risperidona i litijuma u tvoju terapiju. -Zašto?
Kako ne bi povredila još nekoga. I sebe.
Ozbiljni ste? To je vaša dijagnoza?
Sedirate me kad sam vam upravo rekla
da je ovde predator koji me je sledio iz drugog grada.
Treba da me zaštitite. Na kojim lekovima ste vi?
To je smešno. Da. Dakle... Nastavićemo.
Ćao. Ja sam Džejkob.
Sojer.
Slušaj, samo želim da se izvinim, opet,
ako sam rekao ili uradio nešto da te uznemirim.
Vidim da je doktor dodao još nešto unutra. Nadam se da će pomoći.
Nadam se da će ti neko odseći jaja i nabiti ih niz grlo.
Šta je? -Da li me to pipaš?
Kopile! To je on! To je on! Kažem vam, to je Strajn!
Ne, ne, slušajte! -Smiri se.
Bio je u kući moje mame i ukrao nam je poštu!
Nisam luda! Ne! Jebite se! Ne!
Daj mi ga da se poslužim. -Molim?
Tvoj mobilni telefon. Videla sam te. Znam da imaš telefon.
To je teško kršenje pravila.
Ali znaš šta? Baš me briga, sve dok mogu da ga koristim.
Inače, reći ću svima. -Da. Imaš veoma visok kredibilitet ovde.
Stvarno hoćeš da rizikuješ?
Pozoveš li policiju opet, ništa neće preduzeti opet,
već će mi uzeti mobilni telefon. -Neću zvati policiju. Obećavam.
I popušiću ti kurac.
Pet minuta. Nemoj da te uhvate.
Halo? -Mama, to sam ja.
Sojer, gde si bila? Prošlo je 3 dana otkako si zvala.
Da, mama. -Očekivala sam da ti vidim lice u oglasu za nestale osobe.
Mama, u nevolji sam.
Koliko ti treba? -Ne, ne. Nije to, mama.
Nemam mnogo vremena. Saslušaj me. Ne paniči.
Ali protiv svoje volje smeštena sam na kliniku Hajlend Krik
ovde u Pensilvaniji. Rekli su da sam suicidalna, ali kunem se, mama, nisam.
To je samo prevara s osiguranjem. Ali slušaj. Ima jedan čovek
za koga ti nisam pričala kad sam bila u Bostonu. Bio je taj čovek koji...
Bio je taj čovek koji... On me je progonio.
Kako te je progonio?
Mama, zaposlio se. Zaposlio se na klinici.
On je tamo, u bolnici s tobom? -Da. -Jesi li rekla doktorima?
Jesu li oni zvali policiju? -Mama, niko mi jebeno ne veruje.
Izvini. Ja sam... Drogiraju me i vezuju za krevet.
A ovde sam sedam dana, i niko mi ne pomaže. -Bože! Sojer!
Znaš da ti ne bih dosađivala ovim da mogu naći rešenje,
ali treba mi pomoć. -Kako se zove ta bolnica?
Hajlend Krik. -Ona je...
Blizu autoputa 90. Ne znam tačnu adresu. Mama, moram da idem. Volim te.
Može pušenje neki drugi put?
Kamo sreće da može proći jedan dan a da to ne čujem?
Hoću da vidim svoju ćerku! Pustite je odavde smesta!
Neću da odem, i samo ću biti još glasnija,
stoga bi verovatno trebalo da preduzmete nešto!
Nije znala šta je potpisivala.
Hoću da je smesta pustite. Ide kući sa mnom.
Gđo Valentini, razumem vašu brigu,
ali trenutno je ovo najbolje mesto za Sojer.
Zaključana u bolnici sa svojim progoniteljem je najbolje mesto za nju?
Ponovite to.
Mislim da treba da razgovarate s administracijom.
Hajlend Krik je veoma etička organizacija, gđo Valentini.
Odluka da se Sojer primi doneo je nadležni psihijatar
u konsultaciji s članovima našeg kliničkog tima za lečenje.
Hoćete li je pustiti? -Sojer može da ide
čim budemo sigurni da ona više ne predstavlja pretnju po sebe i druge.
Ne predstavlja. Samo ste je naterali da misli da predstavlja
kako biste mogli da je opišete kao suicidalnu pred osiguravajućom kućom.
Fokusirajmo se
na pozitivnu stranu posla koji obavljamo ovde u Hajlend Kriku.
Imam pisma, mejlove, i telefonske poruke,
koje pokazuju da smo promenili živote pacijenata nabolje.
Rado bih neke podelila s vama.
Zvaću advokata. -Imate prava.
Kao što i ja imam prava da kontaktiram naš tim. Ali...
Da li je to u Sojerinom interesu? Ne, ozbiljno.
Bojim se da ćete ostaviti utisak
da se lakomisleno parničite te to može negativno uticati
na trenutnu Sojerinu situaciju sa zaposlenjem.
Ne radi taj posao dugo.
I zbog toga budući poslodavci mogu biti sumnjičavi.
Jesmo li spremni da ugrozimo budućnost vaše ćerke? -Mogu li je bar videti?
Ako bih mogla samo da vidim da je dobro.
Ova bolnica ima vreme za posetu, zar ne? Mogu li dobiti jednu posetu?
Naravno. Došli ste pri kraju vremena za posete,
ali mogu vam dati 20 minuta.
Znači ovo treba da se desi da me pozoveš i zatražiš pomoć.
Izvini, mama. -Ne moraš da se izvinjavaš. -Moram.
Trebalo je da ti kažem za sve ovo.
Trebalo je da ti kažem za Strajna, za pravi razlog selidbe.
Je li on ovde sad? Jer ću ga lično isterati odavde.
Ne. Radi noćnu smenu. Nema posetioca noću. Logika progonitelja.
Izvući ću te napolje.
Onaj doktor idiot i ona kučka iz administracije ne mogu me zaustaviti.
Ići ću u policiju, u FBI.
Angažovaću najskupljeg advokata na svetu.
Sve što treba, ideš kući sa mnom.
Kako si inače? Izgledaš umorno.
Volela bih da sam samo umorna. Mama, plašim se.
Šta još mogu uraditi za tebe. Zašto nosiš tu odeću? Neprihvatljivo.
Verovatno nije ni propisno oprana.
Doneću ti svoju. Uvek spakujem previše.
Slušaj me. Izvući ću te napolje.
Vratićeš se kući. A taj čovek, taj progonitelj više te neće uznemiravati.
Samo mi treba jedno od tebe, Sojer.
Ovo. Da razgovaramo.
Reci mi istinu. Gotovo je sa zidovima. Podižeš zidove još od...
Tate. Da.
Da, to je bilo teško, ali ovo je drugačije, mama. Obećavam.
Ti si čvrsta mala. Oduvek si bila. Ali, ja sam tvoja majka.
Dozvoli mi da ti pomognem.
Kako da te kontaktiram ovde? -Pravo na telefon mi je ukinuto,
telefon onog tipa s kojeg sam te zvala... Nejt?
Pozovi njega, a on će me naći. Ili ću ja tebe zvati. Gde si odsela?
U "Luks star inu" dole niz ulicu, na dva minuta odavde.
Mobilisaću ljude
i vratiću se za par sati s čistom odećom
i armijom policajaca i advokata.
Drži se, dušo. Pomoć stiže.
Razumem, gđo Valentini.
Ali bespomoćni smo ukoliko nemate dokaz da je zločin počinjen.
Žao mi je.
Pensilvanijski zakon nalaže da se pacijent može držati
protiv svoje volje u bolnici samo 7 dana bez odluke suda.
I oni neće da se cimaju da nabavljaju sudski nalog
nakon što njeno osiguranje prestane da plaća. Je li neprijatno? Naravno.
Treba li nešto da se učini da se to prekine? Apsolutno.
Kao tvoj advokat, da li mi je prioritet da vratim Sojer pod tvoju zaštitu?
Prioritet prvog reda. Obaveštavaj me o situaciji.
Ako misliš da postoji pravni osnov da intervenišem, uradiću to istog trena.
Halo? Jesi li to prekinuo vezu? -Dobro, narode.
Okrenite se.
Šta radiš ovde? -Zdravo, Sojer. Radim još jednu smenu.
Drago mi je da vas vidim sve tokom dana.
Vajolet.
Bojice. Bojice.
Gde su jebote... Gde su jebote bojice?
Jebote. Gde su... Gde? Gde su jebene...
Gde? Gde ste ih stavili?
Gde ste ih stavili? Gde ste ih jebeno stavili?
Gde su jebote... Jebem ti!
Gde su jebote... Jebite se! Jebite se! Jebem ti!
Sojer. Sojer, smiri se.
Smiri se, Sojer. Smiri se.
Ne.
Održavanje! -Šta koji kurac?
Nisam zvala održavanje. -Proveravamo sve klime, gđo.
Došlo je do kritične greške u instalacijama u jednoj od ostalih soba.
Zamalo je došlo do požara. Samo da budemo sigurni.
Hvala. Potrajaće samo minut.
Imali smo problem s Valentini.
Dobila je ogromnu dozu metilfenidata jutros
umesto njenog risperidona i litijuma. -Bože.
Još nisam sigurna kako se to desilo. -Svi su bili premoreni ovde.
Neizbežno je da se previd desi s vremena na vreme.
Je li ona dobro? -Bolje je sad. Ali to se ne sme ponoviti.
Duplo proveravaj lekove s listom dr Hotorna za svakog pacijenta.
Naravno. Jasno.
Ako se ovako nešto ponovi, mogli bismo svi ostati bez posla.
Sestro, neću vas izneveriti. Ovaj posao mi je sve na svetu.
Znam. Tvoja radna etika je neverovatna.
Ovde si dan i noć. Dobro bi nam došlo još ljudi poput tebe.
Ti si dar od Boga, Džordže.
Da. Samo se trudim da svi ovi ljudi dobiju pomoć koju zaslužuju.
Ćao.
Mislim da si slomila televizor.
Ne.
Bože, nisam htela.
Obožavam TV. Mora da sam luda. -Ne, ne.
Nisi luda.
Znam razliku između ljudi koji treba da budu ovde
i ljudi koji završe ovde, a ti si zasigurno u drugoj grupi.
Imam osećaj da pripadam prvoj grupi. -Šta?
Ne zezaj. Nisi to mislila juče, stoga,
šta se promenilo?
Šta si hteo da budeš kao mali? -Ja?
Sranje! Hteo sam da budem astronaut.
Da. Ali, otkrio sam, znaš,
da moraš da se bakćeš sa silnim brojevima i ostalo,
i, užasan sam u matematici, stoga... Nije išlo.
Ima još vremena. -Da. Sigurno ima.
Da idem na Univerzitet Finiks, zar ne? Možda ću to uraditi. A ti?
Prekasno je za mene. -Ne. -Htela sam da budem perfidna studentkinja medicine
koja bi mogla da identifikuje bolesti
koje stari tradicionalni doktori ne mogu. -Dobro.
To je lepa fantazija, ali nisam bila istrajna.
Imala sam ambicije,
ali nisam imala motivaciju i posvećenost da ostvarim to.
Nisam mogla ni da preguram pred-medicinske radne zadatke.
Morala sam da promenim smer na trećoj godini.
Ali i dalje sam želela da uradim nešto, pa sam volontirala u domu za nemoćne.
Dakle? -Tamo sam upoznala Dejvida Strajna.
"Većina kompanija nagodi se s vladom,
ali nekoliko slučajeva koji uključuju više od 20 elektrana
na jugu i srednjem zapadu još čekaju.
"Preostale tužbe traže kazne za prethodne..." Bio je fin, znaš?
Tih, antipatičan. A ja sam se osećala loše.
Kako provesti dva sata nedeljno
razgovarajući sa svojim ocem koji te ne prepoznaje?
Otac mi je umro kad sam imala 15 godina.
Respiratorna insuficijencija. -Žao mi je. -Neočekivano.
Dok sam ja fantazirala da budem spasiteljka
koja bih njegovom ocu povratila intelekt...
Dejvid je imao svoje fantazije.
On bi želeo da budemo zajedno.
Sojer, uvek si mi u mislima. Voleću te zauvek. Dejvid
Dejvid Strajn
Blokirajte ovog pozivaoca
Dobro, razgovarajmo o Sojer Valentini u Bostonu, nulta godina.
Očito bih preporučio senzore na svim vašim vratima i prozorima.
Zamenio bih vrata na terasi s onim čelično ojačanim.
Osavremenite brave.
Hoću da razgovaramo o razumevanju situacije.
Gde je najbliža policijska stanica? Gde je najbliža vatrogasna stanica?
To su stvari koje uvek treba da znate.
Da, parking. Znam da imate parking
u zadnjem delu zgrade s ulazom otpozadi.
Zamoliću vas da ga više ne koristite. Znam da je zgodno,
ali savetovao bih vam da prodate auto i koristite Uber.
Ako ne možete ili nećete to da radite, parkirajte na ulici,
poželjno pod izvorom svetlosti. I vraćajte se
i prolazite kroz ovo ovde dvorište gde vas ljudi mogu videti.
S ključevima u ruci. Držite ključeve uvek u ruci.
Ne želite da tražite ključeve po tašni u mraku.
Razgovaraćemo o torbi za hitne situacije i pomoći ću vam oko nje.
Znate, samo keš, kreditne kartice, rezervna odeća,
baterijska lampa, punjač, takve stvari. Vatreno oružje, ako ste za to
da kupite i registrujete vatreno oružje i naučite kako da ga koristite.
Razmislite o menjanju vaše rutine.
Kad idete na posao, kad odlazite s posla, takve stvari.
A društvene mreže? Imate li naloge na nekoj društvenoj mreži?
Imam na Fejsbuku, ali moj nalog je privatan, stoga...
Dobro. Nema vajde od toga, pošto bi on mogao
da prokljuvi ko vam je prijateljica iz školskog orkestra, ili iz sestrinstva
i pokupi fotografije od njih, napravi lažan profil i onda pokuša
da se sprijatelji s vama na taj način.
Vaši prijatelji vam znaju mejl. Samo... To je dovoljno.
Obrišite nalog na Fejsbuku danas. Onda razgovarajte s prijateljima.
Budite otvoreni o ovome. Recite im šta se dešava i da vas ne spominju.
Da vas ne obeležavaju na Instagramu. Znate...
Babinje, ili izlasci u grad s drugaricama.
Šta god da je, ako neko slika,
uradite sve što možete da se izvučete iz toga, u redu?
I posmatrajte svoj mobilni telefon kao neprijatelja.
A ovo: vaš novi najbolji prijatelj.
DAR STRAHA ova knjiga vam može spasti život
A sad je on ovde.
Ili je možda sve to u mojoj glavi.
Dođi ovamo.
Druga grupa.
Zauvek. Udari. Hajde.
Bila si u getu par puta?
Sojer.
Žao mi je što si imala tako težak dan.
Lepo sanjaj. -Crkni.
Moram da se poslužim tvojim telefonom.
Smesta. -Bože! -Moram da se poslužim smesta.
Dobro. Bože, samo se stišaj.
Svi spavaju. -Šta?
Ćao, mogu li dobiti sobu Ejndžele Valentini, molim?
Da.
Mama, ćao, to sam ja. Ostavila sam ti poruku na mobilnom telefonu.
Možeš li me nazvati što pre? Hvala.
Čoveče, ne znam da li govori istinu ili ne.
Nekim danima je normalna, a nekim, šta znam.
Možda sam ovde predugo.
Zaboravi sve to. Treba da mi nešto proveriš.
I to nije zato jer mi se sviđa.
Je li bilo poziva noćas? Jutros? -Nema poziva, SMS poruka, glasovnih poruka.
Sranje. Moja mama nije se javila sinoć.
Ni na svoj mobilni a ni na telefon u sobi motela.
Mame uzvraćaju pozive. To je ono što rade. -Da.
Je li ti ovo peti dan ovde?
Fokusiraj se na to. Odslužila si veći deo.
Odsad sve ide lakše. Ne pravi probleme još nekoliko dana.
I bićeš slobodna. I obećavam ti, tog datuma,
tvoja mama će stajati tačno tamo i čekaće te. Nasmeši se!
Ti si dobra osoba. -Dobro imitiram dobru osobu.
Nemoj reći nikome, važi? -Još koliko ti je ostalo ovde?
Pa...
Program odvikavanja od opioda traje 4 nedelje.
Odslužio sam tri nedelje, stoga, ostala mi je jedna nedelja.
Izaći ću nekoliko dana posle tebe.
Možda bi trebalo... -Ne! -Ne? -Ne.
Dobro. -Šta znam. Totalno je drugačije napolju.
Plus, imaćeš vlastiti telefon.
Moja korisnost tebi biće dramatično smanjena.
Bio si mi prijatelj.
I htela bih da imam priliku da ti i ja budem prijatelj. -Dobro.
Ako mi dozvoliš. -Važi.
Čim budeš bila slobodna,
možda budeš imala sasvim drugačiji pogled na stvari.
I ne krivim te. Ali ako se to ne desi,
možda ćeš i ti meni dozvoliti da se služim tvojim telefonom.
Možda.
Zabranjeno je skrivanje telefona.
Zabranjene su lične veze koje mogu sprečiti oporavak drugog pacijenta.
Šta nije u redu s tobom, čoveče? Šta koji kurac, čoveče?
IZABERITE DVOFAZNU STRUJU
Šta koji kurac, čoveče?
Tako je, cico. Tvoj dečko se nije pojavio u grupi.
Sad nije došao na ručak. Misliš da je to zbog tebe?
Zbog tvoje ličnosti? Zbog tvoje male pacovske face?
Jebi se!
Ona je počela. Ne osećam se bezbedno u njenoj blizini. Niko se ne oseća.
Ne zna se kad može da pukne. Ona je luda! Dobro sam!
Mrzim te! -Ja tebe volim. -Tvoje jebeno lice.
Otvori me...
Jebem ti! Bože! Pogledajte šta je uradio! Ne, ne!
Prokrijumčarila je telefon. To je zabranjeno.
Pogledajte u telefon! -Idi u krevet!
Pogledajte šta je uradio! Kažem vam... Ne, molim vas! Stanite! -Drži je dole!
Ne! Jebite se! -Držite je dole, momci. -Jebite se! Ne!
Ne!
Upomoć!
Otkriven je leš. -Bože. Šta?
Nejt Hofman. Njegovo telo je pronađeno u staroj sobi za ECT.
Predozirao se. Nekako se dokopao ogromne količine fentanila.
Sirotan. Dobro mu je išlo. -Ništa ne govori pacijentima.
A ako čuješ da neko drugi priča o tome, ućutkaj ga. -Naravno.
Neću te povrediti. Neću te pipati.
Ne želim da se osećaš neugodno. Samo hoću da budem ovde s tobom.
Isključio sam ih.
Ubićeš me?
Kako možeš da me pitaš tako nešto?
Mnogo te volim. Daj, bre. Mora da to znaš dosad.
Otkako smo se sreli, volim te. -Jesi li ti ubio Nejta?
Nejt... Nejt je izabrao to što mu se desilo.
Kao što ja biram da te štitim od svih pretnji za tvoje dobro.
Moja mama?
Šta si uradio? -Ejndžela mi je kao porodica.
Kako si došao do njenog prstena? -Dala mi ga je.
Ne. Lažeš.
Lažeš me u lice za moju majku. Rekla sam joj za tebe.
Rekla sam joj šta si. Ona nikad ne bi...
Došla je čak iz Bostona po mene. -Kao i ja.
Ne, ne. Rekla je da će se vratiti. Šta si joj uradio?
Razgovarali smo. Podelili smo naša osećanja.
Rekla mi je kako se upoznala s tvojim ocem.
A onda sam joj ja rekao kako smo se ja i ti upoznali.
A ona je rekla da želi da uzmemo njen prsten. -Bože.
Sojer? Taj prsten može biti sveti za tebe i mene
kao što je bio za Ejndželu i Majka.
Nemoj više da si mu spomenuo ime! -Sojer! -Pomozite mi!
Upomoć! Jebem ti.
Sojer. Slušaj.
Imam vikendicu u šumi u Nju Hempširu, u Belim planinama.
Dosta je zabačena. Ima solarnu ploču, bunar.
Divna je.
Sojer, mogli bismo biti srećni. Bićemo srećni.
Nikad nećemo biti srećni! Nikad me ne možeš usrećiti.
Pogledaj gde smo, Dejvide. Pogledaj šta si uradio
Ne postoji put do sreće odavde. Ni za jedno od nas.
Sojer, gledao sam te.
Posmatrao sam te na poslu. Viđao sam te s prijateljima.
Nisi srećna.
Samo plutaš kroz život, i ništa te ne dodiruje.
I stvarno se trudiš da se uklopiš. Video sam to. Ali ne možeš.
Ne možeš jer...
Fali deo. -A ti si to što fali?
Zašto da ne?
Zato što te mrzim.
A ja te mnogo volim. -Ništa ne znaš o meni.
Kako to možeš reći? Proveli smo mesece zajedno. -Ne.
Bio si u istoj sobi dok sam ja razgovarala s tvojim ocem
jer ti nisi ništa imao da mu kažeš. -On nije ni znao sam bio tamo.
Da, on ti je bio otac,
a ti nisi mogao smisliti ni dve reči da mu kažeš.
Ponavljaš da me voliš, ali nisi sposoban nikoga da voliš.
Nije istina. -To što je izgubio razum
bilo je najbolje što je moglo da mu se desi.
Misliš li da bi bio ponosan na tebe? Na to kakav si postao?
Prestani. -Šta je? Previše zločesto?
Nisam devojka koju voliš? Ne poznaješ me! -Poznajem te!
Onda me voli ovakvu, Dejvide. Voli me ovakvu. Voli me kad sam kučka.
Voli me kad varam. Voli me kad se isključim. Voli sve u vezi sa mnom.
Ti nisi takva.
Pokušavaš da budeš kao i svi ostali koji su ti nešto učinili.
Stvarno? Ti si jebeni idiot.
Znaš li to? Ti si jebeni glupan. -Sojer.
Ta slatka, fina devojka u tvojoj glavi? To nisam ja.
Mogu li da te pitam nešto, Dejvide?
Ko ti je ovo učinio?
Ko te je odbio? Da li te je odbila na finjaka?
"Počastvovana sam, Dejvide, ali neću da pokvarim naše prijateljstvo."
Izbrisala te iz života? Blokirala ti broj? -Prestani.
Skinula te s liste prijatelja na Fejsbuku? Nestala iz tvog života?
Ili je bilo još gore? Da li je izgledala kao da će da povrati?
Da li ti se smejala u lice?
Je li rekla svim svojim prijateljima? -Ti nisi takva.
Nisam? Jer ti kažem, Dejvide. Takva sam ja.
To bih ja uradila. To sam ja radila.
Eto koga voliš. Eto o kome sanjaš.
Eto koga progoniš protekle dve godine!
Jesam li ja onakva kakva si se nadao da ću biti, Dejvide?
Da li ovo zamišljaš dok maštaš da živim u tvojoj vikendici?
Dve godine! Dve godine, Dejvide.
Kakva šteta. -Ne misliš ozbiljno to.
Kakva šteta. Mogao si upoznati neku drugo za to vreme.
Znaš? Ljudi su jadni. -Volim te.
Decoubice posećuju žene koje vide nešto dobro u njima.
Neko ko voli decoubice možda može videti nešto dobro u tebi.
Jer niko drugi ne može. Niko drugi ne može, Dejvide.
Niko drugi...
Uradi to.
Sad vidim, Dejvide.
Sad vidim kako me voliš.
Pogledaj ovo.
Naš prijatelj Nejt je hvatao beleške.
Sve mutne stvari koje se dešavaju ovde. Trebaće mu veća sveska.
Drugi sprat treba da vidi ovo.
Dobro je što si doneo ovo kod mene.
Dobro jutro.
Ja...
Doneo sam ti doručak.
Tvoj omiljeni.
Dva jaja, slanina, biskviti od sira, rendani pečeni krompir, velika kafa.
Jela si to za svojim stolom svako jutro.
Samim tim što si mi to rekao izgubila sam i to malo apetita što sam imala.
Da.
Najvažniji obrok.
Hvala na ovome. -Nema na čemu.
Nisam navikla da su ljudi toliko pažljivi.
Većina momaka koje znam
ne bi znala niti upamtila šta doručkujem.
Znam sve o tebi. Znam koja ti je omiljena knjiga.
"Bleda vatra."
Tvoja omiljena pesma "Walking After Midnight" od Petsi Klajn. -Da.
Moj tata ju je puštao po kući.
Znam da želiš da ideš u Portugal.
Omiljeni odmor ti je bio tamo kad si imala 12 godina. -Dobro, dosta.
Možda me stvarno znaš.
Znaš da me ne možeš držati ovde dole doveka.
Ljudi će me tražiti. Moja mama, s posla.
Mogla bi pozvati svoju mamu iz vikendice.
Stvarno hoćeš da se vratiš na taj posao?
Kako ćemo živeti, Dejvide? Tajno si bogat?
Ima jedna stara zalogajnica koja je na prodaju, pored vikendice.
Mislio sam da je možemo renovirati.
Na sve si mislio. -Mislim na nas neprestano.
Kako ćeš objasniti moje odsustvo s odeljenja?
Već sam promenio dužinu tvog boravka. Što se tiče administracije,
oni misle da te osiguranje više ne pokriva i da si otišla.
Ima zadnja vrata
koja vode u šumu.
Mogli bismo otići odmah.
Šta ako odbijem?
Šta ako kažem da me pustiš...
Pa ćemo početi ispočetka.
Ići ćemo na piće, imati prilike da upoznamo jedno drugo.
Izgubio bih te.
Znaš to.
Vratila bi se svom starom životu. A ja se tamo ne uklapam.
Meni je mesto pored tebe.
Znam da je to mnogo.
Nije to, De...
Nije samo to.
Bože, ne znam kako da kažem ovo.
Šta?
Sojer, možeš reći bilo šta.
Jesi li ikad...
Jesi li ikad bio s nekom drugom?
Ne računajući tvoja osećanja prema meni, jesi li ikad
imao seks s nekom osobom?
Ne osuđujem te. Ne. Samo...
Fantazija i realnost su dve različite stvari.
Možda nisam to što želiš.
Ti si sve što sam ikad želeo. -Nemaš s čim da me uporediš.
To nema smisla. -Moraš da vidiš šta propuštaš,
a onda odluči da li me i dalje želiš.
Dejvide, možda ti budem poslednja,
ali ne mogu ti biti prva.
Ne, ne. Ne, izvini. Ne.
Uradio bi to da me voliš. Govoriš prave stvari, Dejvide.
Ili stvari za koje misliš da su prave.
Klišei s čestitka i izjave ljubavi iz romantičnih romana.
Ali to nije ljubav. Ljubav je predavanje sebe tuđoj volji
čak iako se to kosi sa svime u šta veruješ. Kažeš da me voliš.
Dokaži to.
Kako da dokažem to?
Doveo si me ovde dole.
Dovedi još nekog ovde dole.
Hoćeš da...
Jebi je predamnom.
Ne mogu to da uradim.
Kad razmišljaš o našoj budućnosti,
budućnosti koju planiraš i zamišljaš toliko dugo,
ne tražim mnogo.
Samo... Samo nasumičnu pacijentkinju?
Vajolet.
Hajde, probudi se. Hajde. -Šta? Gde sam?
Ideš sa mnom.
Kuda ćemo? -Potrajaće jedan minut.
Hajde. Moramo da odradimo neku papirologiju. U redu.
Dobro.
Šta imaš? -Pogledaj. Otisci nepoznate osobe iz parka.
Džordž Šo?
Skoro smo stigli. Dobro.
Šta koji kurac ta pizda radi ovde?
Ne obraćaj pažnju na mene. Ponašaj se kao da nisam ovde. Impresionirana sam.
O čemu je reč? -Uradi to.
Pokaži mi.
Ne, ne. Ne! Ne, ne!
Dejvide, ućutkaj je. -Ne! -Ućutkaj je! -Ne!
Ne, stani! Stani! Vajolet! Vajolet...
Vajolet.
Svi postanemo usamljeni, Vajolet. Ako odgurneš od sebe dovoljno ljudi,
uskoro niko neće ostati.
Mislim da nisi htela da te mrzim.
Mislim da si htela da te primetim.
Evo me, Vajolet.
Evo me.
Dejvide.
Hajde! Upomoć!
Ne, Vajolet! Nema šanse! -Skloni se! Pusti me napolje!
Ne, ne!
Ćao, mama.
Poslali smo Nejta da istraži glasine
da bolnica zadržava pacijente protiv njihove volje.
Nisam mislila da će ovo biti poslednja priča koju će napisati za nas.
To je vrlo tragičan događaj, i nadam se
da će skrenuti pažnju na vrlo važan problem.
ADS Helt enterprajzis, matična kompanija Hajlend Krika,
porekla je sve navode iz priče g. Hofmana.
Samo odlažeš neizbežno, Sojer!
Nema ni zrnca istine u tim navodima.
Hajlend krik i ADS Helt enterprajzis
ponose se kako se brinu o pacijentima.
Sugerisati suprotno je nečuveno i podložno pravnom gonjenju.
Dame i gospodo, molim vas. Molim vas, za dalja pitanja obratite se...
Gđice Brajterhaus.
Imamo nalog da pretražimo bolnicu.
Ponosim se onim što radimo ovde.
Ljudi napuštaju Hajlend Krik zdraviji nego kad dođu.
Nema više bežanja. Nema više laganja.
Izgledaš prelepo trenutno.
Osećam da te vidim onakvu kakva stvarno jesi.
Takvu sam te video u domu za nemoćne.
Mnogo stvari sam hteo da ti kažem, sve te stvari u mojoj glavi.
Ali sledio sam se.
Ali sad će biti drugačije...
jer smo tu samo ti i ja.
Naučićeš da me voliš.
Za godinu dana...
Možda... Možda za dve...
Razmišljao sam da bismo mogli zasnovati porodicu.
Šta misliš o tome? Mala devojčica s tvojim očima i osmehom.
To bi bilo savršeno.
Bila bi čudesna majka.
Proverićemo, odsad...
Mogu li dobiti ključ od onog stola, molim?
šest meseci kasnije
Ne mogu da verujem da i dalje moramo jesti ovde
nakon tvog velikog unapređenja.
Možeš jesti na račun firme. Uživaj.
Džil.
Pozvala sam te ovde danas da ti kažem nešto ozbiljno.
Kompanija želi da ti zahvali za sav tvoj trud,
ali, vreme je da se ide dalje.
Moraš isprazniti svoj sto. -Kakva si ti kretenka.
I platićeš ručak. -Voliš da igraš igre moći.
Ne, obožavam da ti šefujem.
Isuse, budi malo manje očita.
Nije samo prelepa, već je i dobra.
Čak je i moj otac voli, a on nikog ne voli.
Radi u banci po ceo dan,
ali vikendom volontira u domu za nemoćne. Tamo sam je upoznao.
I šta znam... Imam osećaj da ona može biti ona prava.
Mogu zamisliti sebe kako provodim ostatak života s tom devojkom.
Preveo: Bambula